“Milioneri”, ali kolumbijski!
Kada su bili najjači tim verovatno i planete, nisu moglo da se potvrde u Kopa Libertadores…
![](/images/Di Stefano.jpeg?s=c44ab42ac9e0e421be0533a4540012bd&w=680&h=420&fm=webp)
Povezane vesti
Mlađi teško znaju ovu priču, na kraju krajeva Milionarios pripada prošlom veku, neka je vrsta zaspalog diva, iako oni koji prate južnoamerički fudbal znaju da je i finansijski (kako mu ime kaže), ali i po broju navijača ovo, uz Nasional Medeljin bez sumnje najveći fudbalski produkt Kolumbije.
Čitava priča sa nadimkom koji je prerastao u ime počinje četrdesetih godina. Tada su Kolumbijci prvi uveli profesionalizam sadašnjeg tipa (hajde da to uporedimo sa sadašnjom Saudijskom Arabijom) i silnim ulaganjima (država je želela da skrene pažnju sa drugih problema) uspeli da privuku najbolje igrače kontinenta.
Taj moćni tim sa početka pedesetih je bio najbolji u Latinskoj Americi, ne samo zbog Di Stefana. Jer i ranije, oni su privlačili novcem argentinske igrače, a o platama se pregovaralo sa bordom direktora, verovali ili ne, jednom nedeljno, svakog četvrtak. To je navelo medije da ih na prelazu tridesetih i četrdesetih proglase za "Milionere", pa su kasnije usvojili to ime. Kada je 1948. argentinska liga stupila u štrajk, rođena je ideja fudbalskog "El Dorada". Velika migracija ka kolumbijskom fudbalu je doprinela stvaranju "Balet Azula", ili "Plavog Baleta", što asocira na kombinaciju tehnički strašnog fudbala i kontingent Argentinaca u klubu.
Tadašnji trener "Milionera", Karlos Aldabe je otputovao u domovinu i ubedio velikog Alfreda Pederneru (člana Riverove "La Makine" o kojoj smo opširno pisali) da stigne na sever Bogote. "El Maestro" Pedernera se isplatio klubu već od prvog meča, kada je prodato za utakmicu sa Onse Kaldasom mnogo više karata od kapaciteta stadiona. Kada je Pedernera povukao nogu, stigli su Di Stefano, Rosi, Kozi, "Maestriko" Baez, Rejes. Kolonija Argentinaca je od kolumbijskog kluba napravila šampiona, dominirali su u domovini, ređali titule, ali tada nije bilo Kopa Libertadores da prošire dominaciju na ceo kontinent. No, ciljali su Evropu. Klub je otišao na turneju preko Atlantika, tukao 1952. Real Madrid sa 5:2 na "Bernabeu". Danas sebe nazivaju "južnoameričkim Realom" što je, priznaćete, pretenciozno.
Samo, ono što im se može pripisati kao zasluga je da su otkrili velikog Di Stefana Evropljanima. Dominacija nije dugo trajala, umešala se FIFA i suspendovala kolumbijski savez i klubove jer su nelegalno dovodili igrače pod ugovorom sa drugim klubovima. Argentinci, ili većina njih su morali da se vrate kući, a Di Stefano je posle rata Barse i Reala napustio "Milionere".
Post "Balet Azul" era je daleko od uspešne, pogotovo u drugoj polovini pedesetih, kada su čak jednu sezonu završili kao poslednji. Ali, nije bilo ispadanja, pa i danas mogu da se pohvale da su uz Nasional Medeljin i Independiente Santa Fe jedini klub koji nije napuštao elitu. Šezdesete godine su donele novu poplavu uspeha, čak i četiri titule u nizu od 1961. do 1964. godine. Ali, ta niska uspeha nije dobila potvrdu u Kopa Libertadores. Van Bogote nikako nisu uspevali da budu na očekivanom nivou u međunarodnom takmičenju, a na kraju vladavine 1965. nisu ni igrali zbog sukoba kolumbijske federacije sa CONMEBOLOM.
Osamdesete su donele novi zamah, nekih igrača iz te generacije stariji će se setiti, Kolumbija više nije bila tajna pošto su se pojavili na Mundijalu 1990. Karlos Estrada, Dario Ernandez, Arnoldo Iguaran su zaslužni za titule krajem osamdesetih. Zanimljivo da je jedan od junaka italijanskog Mundijala, argentinski majstor penala (izbacio je i Jugoslaviju) Serđo Goikoečea branio za "Milionere".
Pomenuti Iguaran je do 2015. čak bio najbolji strelac Kolumbije, dok ga "Tigar" Falkao nije skinuo sa trona. On je i drugi strelac kluba u istoriji, u svojih deset sezona (dva mandata) u Milionariosu dao je 120 golova, neprikosnoven je član "Plavog baleta", Argentinac Alfredo Kastiljo koji je dao 131. I ti rekordi teško da će biti nadmašeni jer kao i svi južnoamerički klubovi i više ne tako bogati "Milioneri" su prinuđeni da prodaju rano najbolje igrače.
Pošto volite priče o kolumbijskih narko baronima i vezama sa fudbalom i Milionarios je imao svog “sponzora” na prelazu pomenutih decenija. Eskobar je finansirao Atletiko Nasional (mada je davao i Independiente Medeljinu), “džentlmeni” iz Kalija su bili uz Ameriku, a Hoze Gača, "Don Sombrero" je osamdesetih upumpavao novac od droge u klub. Meksikanac koji je bio prvo dobar sa Kali kartelom, pa je nakon toga prešao kod Eskobara. On jeste bio siva eminencija kluba kada su osvojili dve poslednje titule u prošlom veku 1987. i 1988. ali ta ekipa, iako je imala dosta dobrih igrača (naravno i Argentince poput Funesa, Vivalda, pomenutog Goikoečee, svetskog šampiona iz 1986. Marsela Trobijanija) nije napravila ništa u Kopa Libertadores. Oni su bili prvi u grupi 1989. ispred Eskobarovog Nasionala, ali su u četvrtfinalu u kokainskom derbiju ispali od tima iz Medeljina (pisaćemo jednom o tim mečevima), mnogo je sumnjivih okolnosti bilo, a Nasional je osvojio Kopa Libertadores te sezone. Gača je ubijen krajem te godine. Zanimljivo da je njegova žena bila vlasnik kluba sve do 2001. kada je prodala i poslednji udeo.
Sada je vlasnik "Milionera" investicioni fond iz Amerike, "Amber Kapital" koji predstavlja Gustavo Serpa. Oni su desetak godina na čelu kluba, a u Evropi su pre par sezona kupili bivšeg osvajača KPK, Saragosu. Nisu se proslavili u Francuskoj na početku, Lens je tavorio u drugoj ligi, mada su ove sezone igrali u Ligi šampiona...
Devedesetih niko nije mogao da zamisli da će klub tako pasti, gotovo četvrt veka nisu osvojili titulu. Početkon prošle decenije, sreća se okrenula, dolaskom bivšeg selektora Venecuele Rikarda Paeza. On je osvojio kup 2011. a naslednik Hernan Tores u dramatičnom finalu naredne godine protiv Independiente Medeljina i titulu. Inače te 2012. Milionarios je konačno napravio bolji rezultat van Kolumbije, u Kopa Sudamerikana su eliminisali Palmeiras i Gremio, ispali na gol u gostima protiv Tigrea. Naredne godine su se vratili i u Kopa Libertadores, ali su služili uglavnom kao vreća za udaranje.
Pre nekih sedam godina iskusni Migel Anhel Ruso, čuveni Argentinac je doneo 15. titulu, a kasnije je usledila era Alberta Gamera. On je igrao za klub krajem osamdesetih (lik ima sličnu frizuru kao Valderama), od 2020. je na kormili. To je donelo stabilnost. Osvojen je kup pre dve godine, pa titula broj 16 ove sezone, što im je omogućilo novo učešće u Kopa Libertadores.
Ali, ni ove sezone nisu se proslavili, već su ispali, nema ništa ni od Kopa Sudamerikane, imaju samo tri boda, tri remija u pet mečeva. Sredinom nedelje putuju na "Marakanu" gde ih čeka moćni Flamengo. Inače, "Rubro-Negra" ni sami ne blistaju. Gigant iz Rija je drugi, samo pobedom su sigurni u top 16 fazu. U drugom meču ove grupe, Bolivar dočekuje Palestino, bod je "nebesko-plavima" dovoljan da osvoje prvo mesto u grupi F.
Inače, ovo j poslednje kolo takmičenja po grupama, pa je prilika da napravimo rekapitulaciju, odnosno da prođemo kroz kombinacije pred poslednjih 90 minuta.
GRUPA A
Fluminense je prvi, za aktuelnog šampiona Južne Amerike, duel na "Marakani" sa Alijanca Limom nema nikakav značaj. Ali, Peruanci sanjaju iznenađenje, male su im nade, imaju bod manje od Sero Portenja i Kolo-Koloa koji su na deobi drugog i trećeg meta. Upravo će Paragvajci i Čileanci odlučiti o drugom mestu, "Albosi" su u Čileu dobili Sero sa 1:0, timovi su poravnati, imaju istu gol razliku, samo pobeda popularni "Ciklon" iz Asunsiona vodi do drugog mesta.
GRUPA B
U ovoj grupi su se favoriti prošetali, igraju između sebe, Sao Paulo na "Morumbiju" dočekuje "Matadore" iz Argentine. Taljereš ima tri boda više, slavio je na svom "Kempesu" u Kordobi, ali bi Brazilci trijumfom, s obzirom na gol razliku preuzeli prvo mesto, što možda i nije toliko bitno. Ekvadorska Barselona će nastaviti takmičenje u Sudamerikani ako ne izgubi u svom Gvajakilu od čileanskih "Rudara" iz Kobresala.
GRUPA C
U ovoj grupi pobednik je poznat, bolivijski Strongest je u skladu sa imenom bio najjači u grupi, ovde se za plasman u naredno kolo bore još Estudijantes i Gremio, Ali, Brazilci imaju da odigraju još tri meča, "Studenti" iz La Plate dva, koliko i čileanski Huačipato. Dakle, jedan putnik se neće znati do prve nedelje juna. Gremio bi trebalo da dobije Bolivijce, ali neće im biti lako, dok je Estudijantes bolji tip protiv Huačipata. Na "Hiršiju" bi trebalo da vidimo "keca", a moguće je i da "Stilersi" klub jedne čileanske čeličane neće dati gol u La Plati.
GRUPA D
Prošli su Botafogo i kolumbijski Hunior, treba da odluče o prvom mestu. Ako u Barankilji gde su "Ajkule" domaćini ne bude "dvojke" Kolumbijci za koje igra Karlos Baka će osvojiti grupu. U drugom meču LDU Kito, koji je osvajač Sudamerikane za prošlu sezonu će morati da pobedi peruanski Univerzitario ako hoće treće mesto i da brani trofej osvojen prošle sezone u finalu protiv Fortaleze.
GRUPA E
Prošli smo je već u priči o kolumbijskim "Milionerima", trebalo bi da izgube protiv Flamenga, ali bi rasterećeni mogli da daju gol na mitskom stadionu u Riju.
GRUPA F
Palmeiras je dominirao, "Verdao" je protivnicima prepustio tek mrvice, videćemo hoće li imati popusta za "Svece" iz San Lorenca. Papina omiljena ekipa je druga, ali ako izgube, baš rizikuju. U tom slučaju bi Independiente Del Vale prošao pobedom nad slabim Liverpulom. Ali, Urugvajci bi eventualnom pobedom u Ekvadoru mogli do Sudamerikane. Oni su neočekivano tukli Argentince na "Sentenariju" (ne mogu da igraju na svom stadionu u Montevideu). Ipak, malo je verovatno da mogu da dobiju u Kitu objektivno mnogo kvalitetniji ekvadorski tim.
GRUPA G
Atletiko Mineiro neće biti prvi jedino ako izgube od Karakasa kod kuće, što je naučna fantastika. Penjarol i Rozario igraju derbi, to odlučuje drugog putnika u top 16. Pred "Karbonerosima" je jednostavan izbor, pobeda nad Argentincima ih vodi do drugog mesta, ako "Kanalja" odoli, ide dalje. U suprotnom će u Sudamerikanu, Karakas je poslednji sa bodom, oni idu u Belo Horizonte Mineiru na izlet.
GRUPA H
Ovde se putnici u top 16 fazu znaju. River Plata i Nasional su opravdali ulogu favorita. Argentinski "Milioneri" imaju veliku ambiciju ove sezone u Kopa Libertadores, nije dovoljna domaća vladavina, poslednju titulu i finale smo videli za slavni klub još u prošloj deceniji. Sećate se verovatno kako su prošle godine ispali od Internasionala na penale, dok ih je pre dve sezone šokirao Velez takođe u osmini finala. Poslednje polufinale su igrali 2020. a za titulu su se borili protiv Flamenga 2019. to je bilo baš davno za tim takvog kvaliteta. River će isprašiti verovatno slabu Deportivo Tahoru iz Venecuele, Libertad je 99% treći, pa ni meč protiv Nasionala u Asunsionu nema značaja.
Neke mečeve ćemo obraditi u posebnim rubrikama, pratite južnoamerički fudbal, veoma je popularan i među igračima kladionice.
Ponudu Kopa Libertadores u kladionici AdmiralBet pogledajte OVDE!